Liniște!
Casa noastră albastră
Unde crinoidele se unduiesc
Vorbeam
Cu nenumărații mei
Frați și surori
În limba bulelor
Mai ții minte?
Acum mult, mult timp
Eu și cu tine trăiam
În marea albastră împreună
Meduzele, ariciul de mare
Peștii și crabii
Erau toți
Frații tăi
Sosuke, să vii direct înapoi, da?
Bine!
Ce?
Un peștișor auriu!
Nu pot să-l scot.
Ce ciudat...
Au!
Pare cam mort.
M-a lins! E viu!
Sosuke, întârziem!
- Mamă, un peștișor auriu! - Sosuke!
Vântul ăsta este teribil.
Sosuke, pornesc mașina!
Ei? Mi-ai găsit fiica?
Ce? A fost prinsă de un om?
Un băiat! E foarte rău.
E deja mort?
Ești viu!
Sosuke, trebuie să merg la serviciu!
Mamă, am găsit un pește auriu!
- Un pește auriu? - Era pe stânci.
Da?
Ce?
Nu știu cine ești,
dar noi nu folosim pesticide aici.
Ce? Nu e cu pesticide.
E cea mai pură apă de ocean,
fără de care mor pe uscat.
Mă rog. Pesticide să nu fie.
- Ne scuzi. - Stai!
Era să uit.
Nu e bine deloc.
Tipul ăla era bizar rău.
Dar tu să nu-i faci pe oameni bizari. Nu judecăm după aparențe.
Știu, mamă. Nu judec.
- Alt experiment pentru școală? - Da.
Educatoarea ta nu acceptă demonstrații.
O să fie bine.
Nu te teme, voi avea grijă de tine.
Ce frumoasă e!
Un vas intră în șantier.
Repede! Mănâncă.
Oare mănâncă așa ceva?
Vrei?
Mi-a dispărut tăietura!
Cred că o să-i zic Ponyo.
Ea a venit la mine.
Poate e fermecată.
Am salvat-o. E responsabilitatea mea acum.
Vrei șuncă, mai bine?
Mamă, lui Ponyo îi place șunca.
Se crede om?
Au!
Întoarce!
Oamenii sunt dezgustători!
Hai, Lisa, repede!
Câtă mizerie...
Bună dimineața, Shima-san!
Ponyo, uite! Se vede casa noastră.
- Întreabă de pește. - Bine.
- Te iubesc, Sosuke. - Pa!
Bună dimineața! Se pare că mereu întârzii.
- Îmi mai dai un scaun cu rotile? - Sigur.
- Bună dimineața, Sosuke. - Scuză-mă.
- Mă grăbesc, Yoshie. - Serios?
- Și eu, Sosuke? - Nu acum, Toki. Mă concentrez.
A...
Poate se supără educatoarea.
Știu!
Aici vei fi în siguranță, Ponyo. Mă întorc curând.
Or fi pisici pe aici?
Ar trebui să fie în regulă, Ponyo. Stai aici. Vin imediat.
- Ne vedem mai târziu. - Bună ziua, Toshi.
Voi suna dacă tușește mai rău, dar arată bine.
- Ești bine, draga mea? - Mulțumesc. Bine.
- Pa! - Bună dimineața, dnă profesoară!
- Bună dimineața, Sosuke! - Bună, Sosuke!
- Sosuke! - Kumiko!
Uită-te! Mama mi-a făcut o rochie nouă.
- Nu e frumoasă? - Păi...
Sosuke, hai să ne jucăm.
Nu pot. Sunt ocupat.
Nu ești ocupat. Ai cinci ani.
- Ba sunt! Am o treabă. - Ce ciudat ești...
Da!
Vai!
Ponyo!
Sosuke!
- Kumiko? - Ce-i aia?
Sunt reguli pentru ce putem aduce la grădiniță.
Știu. Dar aici nu e grădinița.
Tufișurile sunt pe terenul centrului de vârstnici.
Lasă-mă să văd!
Un pește auriu?
Nu e orice pește. E Ponyo.
Ponyo? Să văd!
Bine, dar să nu spui la nimeni.
Bine.
Uită-te la ea. Nu e frumoasă?
E cel mai plictisitor pește auriu pe care l-am văzut în viața mea.
Asta a fost vina lui Kumiko.
Nu trebuie să-i judeci pe alții după aparențe.
Să-ți mai dăm apă.
Ponyo!
Au! A fost vina mea.
Iar a venit.
Aud vocea lui Sosuke.
Dar știu că băiatul e la cursuri acum.
Probabil că mi se pare.
Uite, Yoshie. Sunt aici.
Aici erai!
Vreți să vedeți surpriza mea?
- Ce este? - Vă arăt.
Dar mai întâi, ghiciți ce culoare e.
- Este... roșie! - Roșie!
Așa!
- Cum de ați ghicit amândouă? - Arată-ne!
Bine.
- Ia te uită! - Foarte drăguț.
O cheamă Ponyo. Îi place șunca.
Și poate face magie!
M-am tăiat la deget
și s-a vindecat după ce m-a lins.
Nu mai spune!
Poate își folosește magia și pe șoldurile și spatele meu.
Și eu m-aș lăsa linsă de un pește dacă aș scăpa de scaunul cu rotile.
Nu știu ce să zic.
- Să o întreb pe Ponyo… - Ia să mă uit în găletușă.
Da, Toki-san.
Are față de om!
Repede! Dă-i drumul în ocean. Poate provoca un tsunami!
Iar începi? Nu vezi decât tsunami toată ziua.
Peștii cu fețe de om care ies din mare provoacă tsunami.
Așa se spune.
Tsunami! A venit!
Vai! Sosuke, arunc-o în ocean, unde îi e locul!
Toki, ce s-a întâmplat?
Sunt udă leoarcă. Hainele mele!
Sosuke!
Vino să-ți ceri scuze!
Nu te teme, Ponyo. O să te protejez, orice ar fi.
Sosuke!
Ponyo!
Ponyo. Sosuke.
Ponyo îl iubește pe Sosuke!
Și eu te iubesc.
Ponyo îl iubește pe Sosuke!
Ponyo?
Ponyo!
- Ponyo! - Sosuke!
Ponyo!
Sosuke, poate că e mai bine așa.
Știu că ai încercat, dar Ponyo e un pește.
Nu putea trăi într-o găleată. Oceanul este casa ei.
Sper că a dispărut și ciudatul acela cu stropitoarea.
Îmi dai și mie o gură?
Hai, că se topește.
Delicios!
Scuze, Sosuke. Dar tata vine acasă în seara asta.
Nu vrea să te vadă trist.
- Gata cu oceanul pe ziua de azi, da? - Îhî.
Sosuke?
E timpul să intri.
Poate că, dacă las găletușa,
Ponyo va ști unde stăm când se întoarce.
Bine. E un gest frumos pentru Ponyo.
Da.
Sosuke, răspunzi tu?
Trebuie să fie tatăl tău.
Alo? Da. Eu sunt.
E bine.
Nu vin diseară acasă.
Vă dau un semn când trecem.
Nu, spune-i tu.
Bună, dragule. Da.
Ce?!
Să se ocupe altcineva!
Îți abandonezi soția și copilul pe o stâncă, singuri?
Nesimțitule!
Of! Haide, Sosuke. Să plecăm de-aici!
Eu vreau să stau acasă.
Aoleu!
Uite-l pe tata. Stinge lumina, mami!
Fiul meu știe singur să dea semnal!
- Îți vine să crezi? - Cred că s-a supărat nevastă-ta.
S... C... U...
Z... E.
- Tata își cere scuze. - D-I-S...
- ...P-A-R-I. - D...
- ...I-S... - ...P-A-R-I.
Mamă, tata zice că te iubește.
Zice: „Mult de tot.”
Frumos, tată!
NAVIGARE UȘOARĂ
MULȚUMESC
NOAPTE BUNĂ
Nu plânge, mamă.
Nu o să plâng nici eu.
I-am promis lui Ponyo că voi avea grijă de ea.
Oare plânge acum?
- Au! - Ești așa dulce!
Cât se poate de fericit
- Au! - Lasă, Sosuke.
Ai făcut tot ce-ai putut și Ponyo o să fie bine.
Bine.
La masă!
O să mănânc și porția tatălui tău.
Nu e vina ta.
Te-am expus la magie și ești prea mică să înțelegi.
Oamenii contaminează apa.
Te-am mai învățat asta.
Hai, mănâncă. Papă, Brunhilde.
Vreau șuncă!
Șuncă! Le-ai gustat mâncarea? Ce-ai mai făcut?
Ai gustat și sânge, Brunhilde?
Nu mă cheamă Brunhilde. Eu sunt Ponyo.
- Ponyo? - Ponyo! Ponyo îl iubește pe Sosuke!
Și eu o să fiu om!
Om? Ce știi tu despre oameni, Brunhilde?
Ei strică marea.
Ne tratează casa ca pe sufletele lor goale și negre.
Și eu am fost om, demult.
A trebuit să renunț la asta ca să ajut pământul.
Mâini! Vreau mâini!
Nu mai vreau aripioare!
Vreau picioare, ca Sosuke!
Ajunge!
Au!
Vai!
Mi-am făcut mâini și picioare!
Da!
Nu-mi spune. Ai gustat sânge de om!
Mă duc la Sosuke!
Ajunge!
ADN-ul contaminat ți-a activat mintea ereditară.
Schimbă-te la loc!
Ei, na!
Termină!
Nu te schimba!
Am nevoie de mai multă putere!
Dă-mi drumul!
Vreau să-l văd pe Sosuke! Dă-mi drumul!
Dă-mi drumul!
Nu poți fi și om, și fermecată totodată.
Stai cuminte...
E deja foarte puternică.
Ca mama ei.
Dacă ați putea rămâne inocenți și puri pe veci...
Nu am puterea s-o țin prea mult.
Trebuie să cer ajutorul mamei ei.
Eu... Ce?
Știu! Caută elixirele mele.
Fugi! Plecați de-aici!
A fost cât pe ce.
Trebuie să am grijă să nu deranjez echilibrul naturii.
Calmează-te. Să rămân calm.
Când mă gândesc că o văd din nou, îmi sare inima din piept.
Bun. Concentrează-te.
Lotul ăsta trebuie să fie gata.
Măcar nu sunt scurgeri aici.
Ușa asta nu e închisă bine.
O repar după aceea.
Dacă pătrunde aici fie și numai o creatură...
Da. Simt puterea oceanului
în străfundurile ADN-ului meu.
Când se umple puțul ăsta,
vârsta oceanului va reîncepe.
O explozie de viață demnă de cambrian.
Sfârșitul erei acelor oameni abominabili.
Ușă blestemată!
Dinți!
Vai!
Să-l găsim pe Sosuke!
Sunt liberă!
- Trombă de apă! - Căpitane, privește!
- Cred că e un tsunami! - Întoarce vasul înspre val!
Uite! Ce-i asta?
Căpitane, instrumentele nu mai răspund la comenzi!
E o fetiță. Pare de vârsta lui Sosuke.
- Mersi din nou. - Sigur. Ne vedem mâine.
Plouă tare, Sosuke.
O sun pe mama ta să te ia.
E-n regulă. O iau pe scurtătură. La revedere, doamnă.
Pa, Sosuke! Ai grijă.
Sosuke, îmi pare rău.
Nu s-a deschis ușa, nu? S-a întrerupt curentul.
- E totul în regulă la școală? - Da.
Lisa, dacă ai terminat tura, poți merge acasă.
Nu ai nevoie de ajutor?
Nicio grijă. O să fie bine.
Furtuna îi ține în priză pe vârstnici.
În locul tău, aș pleca cât mai pot.
Stai aici, dragule. Vin imediat.
Bine.
Bună, Yoshie!
Sosuke, tu ești?
E așa întuneric, că nici nu văd.
Ține, Yoshie. Ți-am făcut asta.
Ce avem noi aici?
Una și pentru tine, Noriko.
Mulțumesc, Sosuke.
Nu văd nimic. Nu știu ce mai caută aici.
E doar o ploicică. Vreau să mă duc la mine acasă.
În sfârșit! Așa mai merge!
Să vedem. Un pește auriu!
Cred că a venit curentul pentru că e Sosuke aici.
Evenimentul bizar este denumit microtaifun.
Vasul…
Televizor tembel...
Nu mai înțelege nimeni vremea.
Am putea să ne uităm la umbre și să ascultăm greierii.
Du-o pe mama ta acasă acum.
Peștișorul auriu norocos ne va ține de urât.
- Ne descurcăm. - Bine.
...alunecări de teren, inundații și deferlări.
Oamenii care încearcă o evacuare...
Asta e pentru tine, Toki.
Nu-mi dau seama ce este. E șifonat.
Așa se ține.
Am înțeles. E o lăcustă.
Nu, e Koganei Maru.
E numele vasului tatălui tău, nu-i așa, Sosuke?
- Da. - Zici că e o pălărie de petreceri.
Sosuke, trebuie să mergem.
Să ne grăbim să ne luăm la revedere.
Bine. Bună seara, doamnelor.
Bună seara, dle Sosuke.
Ai grijă să nu te ia vântul.
Să mergem. Intră.
Cică sunt picate și telefoanele.
Oceanul e umflat.
Crezi că furtuna poate scufunda vasele?
Nu. Vasele sunt făcute ca să iasă în larg.
Asta face tatăl tău acum.
Am văzut un pește! Ai văzut, mamă?
Pune-ți centura!
Stai, Lisa! Nu poți trece pe aici!
Tocmai am aflat. Zona asta va fi evacuată.
Nu e obligatoriu.
Sunt oameni în centrul de vârstnici.
Trebuie luați.
Sunt la adăpost de vânt acolo.
Întoarceți-vă și adăpostiți-vă acolo.
Bine. Dar acum trebuie să merg acasă.
- Pe aici nu poți trece. - Ia-o pe munte.
- Ține-te bine, copile! - Da.
Nu! Stai! Nu face asta!
Ai grijă! Vine!
Lisa, pleacă de-aici!
Peștii ne urmăresc!
Întoarce-te și stai jos.
Au!
Ține-te de ceva!
Valul ne urmărește!
- Mamă, fetița aceea a căzut! - Ce?
Alerga pe un pește și a căzut!
Unde?
N-am văzut niciodată oceanul așa.
Sosuke, unde ai văzut-o pe fetiță?
Era aici, pe un pește imens!
E imposibil.
Sosuke, să mergem!
E-n regulă. Nu era nicio fetiță.
Aproape am ajuns.
O fetiță! Vino aici!
Te ajutăm noi! Vino!
Stai acolo, Sosuke.
Ce?
Sosuke, o cunoști?
- Ponyo? - Eu sunt, Ponyo!
Tu ești!
Mamă! Ponyo s-a întors și acum e fetiță!
Cine?
L-am găsit pe Sosuke!
Așa! Sosuke, Ponyo, viața este misterioasă și incredibilă.
Dar avem treabă.
Vreau să fiți calmi.
Și eu.
Poți să-ți dai jos pelerina, Sosuke.
Am o treabă pentru tine, Ponyo. Ții tu lumina?
- Vai! - Stai aici. Aduc un prosop.
Pe aici!
Miroase a tine aici!
- Au! - Ponyo!
- Au! - Te-am prins!
Să te șterg bine, ca să te usuci.
Ce păr frumos... E aproape uscat.
- Vai! - Poftim?
Ți s-au uscat hainele.
Asta pentru că Ponyo e pește, mamă.
- Apa nu o udă. - Îhî.
Îmi place asta.
Să ne calmăm cu ceva cald de băut.
Ponyo, îmi ții tu lumina?
- Vin! - Bine.
- Faceți pariu că apa merge? - Da!
Da!
- Apă! - Apă!
Avem un rezervor de apă afară, în curte.
Cine crede că se va aprinde aragazul?
S-a aprins! Bine.
- Bine! - Avem propriul rezervor de propan.
- Bine. Să ne așezăm la masă. - Bine!
Ponyo, masa e acolo.
Stai așa.
Lasă lucrurile jos.
- Trebuie să folosești mâinile. - Nu, picioarele!
Ia te uită!
Ce faceți?
Uită-te la picioarele ei. Zici că sunt mâini.
Poftim.
Frige.
E foarte bun.
A...
Of...
Ce bun e...
Ce vreți să faceți acum?
Ponyo vrea șuncă!
Se gândește doar la șuncă, mamă.
Atunci, să pregătesc cina.
Mai întâi, pornim generatorul ca să-l sunăm pe Koichi.
E tatăl meu. Ne trebuie curent ca să vorbim cu el prin stație.
Acum e pe mare, dar va fi bine.
- E un vrăjitor malefic? - Sigur că nu.
E căpitan de vas.
Ponyo, cum e tatăl tău?
Îi urăște pe oameni! Mă ține într-o bulă!
- Ce? - Așa că am scăpat înot.
Chiar?
Atunci, cum e mama ta?
E mare și frumoasă!
- Dar și înfricoșătoare. - Ca mama mea.
Ponyo, aici, te rog.
S-a întâmplat ceva cu alimentarea cu combustibil.
- S-o fi înfundat. - S-a înfundat.
S-a înfundat acolo.
- Merge! - E lumină! Ura!
Ponyo, ești incredibilă!
- Antena! - Auzi, mamă...
S-au scufundat toate vasele?
Nu văd nicio lumină.
- E prea tare! - Ce s-a întâmplat?
Nu recepționez nimic. Cam ciudat.
Transmit de la JA4LL. Repet, JA4LL.
Haide, Koichi.
Aici Lisa, Sosuke și Ponyo.
Voiam să te anunțăm că suntem bine.
Urmează să mâncăm!
Șuncă!
TĂIȚEI
Ai pregătit tăițeii?
Ai grijă. Frige.
Trebuie să aștepți puțin.
Durează trei minute.
Închide ochii.
Ține-i închiși.
Ponyo! Nu trage cu ochiul!
Pregătește-te să te uiți acum.
Abracadabra!
- E șuncă! - Ai grijă, că frige.
Au! Arde!
Mamă, Ponyo a adormit.
Crezi că Ponyo vine de foarte departe?
Da.
Uită-te afară. Valurile s-au calmat, se pare.
Poate că Ponyo a adormit.
Vezi lumina aceea?
Se mișcă. Cred că e cineva acolo.
E centrul de vârstnici.
- Nu o mai văd. - Au fost evacuați?
Sosuke, rămâi cu Ponyo, da?
Merg să-i ajut.
Pot ajunge acolo pe drumul din munte.
Sosuke, mă duc la centrul de vârstnici.
Vin și eu.
Aș fi mai liniștită dacă ai rămâne aici.
De ce nu pot să vin și eu? O trezim pe Ponyo și o luăm cu noi.
Vin cu tine!
Sosuke, acum, casa noastră e un far în furtună.
Lumina poate fi văzută din oraș, de pe vase
și de oriunde e întuneric.
Cineva trebuie să țină lumina aprinsă.
Se întâmplă lucruri misterioase,
pe care nu le înțeleg.
O să ne lămurim noi.
Dar acum trebuie să-i ajut pe vârstnici.
Dacă te descurci tu cu casa,
m-ai ajuta mult.
Poți să faci asta, iar eu vin repede.
Promiți?
- Promit. - Ai promis.
Te iubesc, Sosuke.
Căpitane, văd luminile unui oraș în față.
Ne putem orienta, în sfârșit.
Nu am mai văzut locul ăsta.
Am ajuns în America?
Hm...
Ăla nu este un munte.
Nu e nici oraș.
Luminile alea sunt vase.
Luna e atât de aproape,
încât gravitația ei provoacă valuri în ocean.
Un cimitir de vase. Vom muri.
Ce-o fi?
- S-a oprit motorul! - Încearcă s-o menții pe direcție.
- Aruncă ancora! - Am înțeles!
Vine ceva spre noi.
Am văzut-o pe Zeița Compasiunii!
Au!
- Motorul merge. - Ea a fost.
Ai văzut-o și tu? Credeam că am halucinații.
Mulțumim pentru protecție.
Mai sus.
Ei!
E sub puterea unui farmec de temut.
Cum a învățat să facă așa ceva?
Ce? Nu-mi vine să cred! Nu!
S-a transformat în om! Stai locului!
Tu... Ce faci?
Fetelor! Aoleu!
Terminați! Vă rog!
Terminați! Nu!
Era ceva serios. Încerc să o salvez pe sora voastră.
În sfârșit, a venit.
- Fujimoto. - A trecut mult timp, dragostea mea.
Privește oceanul meu.
S-a schimbat ceva.
E ca străvechea mea mare devoniană, plină de magie și putere.
O să te enervezi, draga mea.
Ponyo a dat iama în elixirele mele și a gustat sânge de om.
Ponyo? Ce nume frumos...
Hm...
Este doar vina mea.
A devenit atât de puternică,
încât a perforat țesătura realității.
E prea tânără ca să mă asculte.
E o fetiță care iubește un băiețel.
Și lumea și-a pierdut echilibrul.
Te rog să scoți omul din ea. Altfel, planeta este sortită pieirii.
Ce-i asta?
Pământul atrage deja sateliți din cer.
Iar luna trage marea mai aproape...
Calmează-te, dragule.
Sosuke. Pe băiat îl cheamă Sosuke.
O iubim pe sora voastră și vrem să fie fericită.
Ascultă, dragul meu, de ce nu o lași pe Ponyo să devină om pe vecie?
Ce?
Magie străveche. Dacă iubirea lui Sosuke e adevărată,
Ponyo se va transforma definitiv.
Dar dacă iubirea nu e adevărată, Ponyo se va transforma în spuma mării.
Așa este. De acolo provenim cu toții, dragule.
Băiatul e tânăr, nevinovat.
- Ce... - Te rog!
Lasă-i să doarmă.
Au nevoie de odihnă.
Sosuke!
Au!
Ponyo, ești bine?
Bună dimineața, Sosuke!
Vai!
Oceanul e la ușa noastră.
De ce nu e mama ta aici?
Apa e atât de sus... Cred că a rămas blocată.
Păcat că nu avem o barcă.
Iată o barcă acolo!
- E cam mică. - Ba nu.
Așa!
Poftim? Vai!
Bravo!
Ai mărit până și lumânarea.
- Încăpem! - E fantastic.
- Fantastic! - Ia de capătul celălalt.
Bine!
- Gata? - Hai!
Hei!
Stai așa!
Au!
Chiar plutește!
Nu pare să aibă scurgeri.
Trebuie să umplem boilerul.
Apa e trasă prin țeava asta.
Apoi e încălzită aici, în chestia asta rotundă.
A funcționat.
Se pare că totul e țais.
- Țais! - Da.
- Țais! - Țais.
Țais!
Ce-i asta?
- Arș! - Arș!
- Ia te uită! - Arde.
Frige!
- Merge? - Hm...
Merge!
Sosuke, suntem țais, nu?
- Da. - E o barcă bună.
Așa e.
Vai...
- Sosuke! Uită-te la mine! - Bine.
- E mai distractiv așa! - Da!
Mă încălzește la nas.
Ponyo, tu stai de veghe.
- Iar eu țin cârma, da? - Stau de veghe!
Uite drumul.
E drumul pe care m-a dus mama aseară.
- Nu o văd nicăieri. - O s-o vedem.
Mi-a promis că se întoarce.
Sunt pești străvechi. Trăiau în devonian.
Pe ăla îl știu. E un botriocefal.
- Iar acela este... - Un Dipnorhynchus.
Dipnorhynchus!
Ăsta e chiar imens!
- E Devonynchus! - Devonynchus!
Ahoe!
- Ahoe... - Uite un vas!
Ahoe!
O să spun și eu asta.
Ahoe!
Au!
Ce viteză!
- Hei! - Începe să-mi placă.
Pregătește-te să oprești, Ponyo.
- Bună ziua! - Bună ziua!
Interesantă barcă aveți!
Te-am mai văzut. Ești băiețelul Lisei, nu?
Nu e băiețel. E Sosuke!
Ea e Ponyo.
Eu am fost pește.
Serios?
Îmi place numele tău, Ponyo. E drăguț.
Da.
Apropo, ați văzut-o pe mama?
Mama ta? De ce nu e cu tine?
- S-a dus la centrul de vârstnici. - Tocmai până acolo?
Bebelușul meu te place.
O, dragul de tine...
E pentru noi?
Îmi dai cana?
Mulțumesc. Miroase bine.
Ce supă bună... Mersi.
- Mama a făcut-o în casă. - Supa e pentru el!
Scuze. E cam mic.
La vârsta asta, bea numai lapte.
Dar pot mânca eu supa,
iar asta mă va ajuta să produc lapte.
Da?
Da, și mama făcea lapte pentru mine.
Ponyo, ce spui? Pot să mănânc eu supa?
- Sigur. - Mersi, draga mea.
Oamenii din oraș! Zici că e o paradă!
Ahoe! Aveți nevoie de ajutor?
Suntem bine! Dar mulțumim de grijă, căpitane!
Îi ducem pe toți oamenii la hotelul Mountain Peak!
Pentru siguranța voastră, urmați-ne!
Am înțeles!
Cred că tot orașul e aici.
- Sper că totul e-n regulă. - Ponyo, e timpul să ridicăm ancora.
Stai puțin. Să vedem.
- Poftim niște lapte. - O!
E pentru lapte.
A mâncat deja toată șunca din sandvișuri.
Mulțumesc. Ești foarte generoasă, Ponyo.
Uite, Sosuke.
E folosită, dar o vrei?
Mersi. Ponyo o va face mare.
- Mulțumesc! - Ai grijă.
Mulțumesc!
Ce s-a întâmplat?
Taci cu mama!
Ponyo!
Vai!
Sosuke!
Hei, Sosuke!
Măi să fie!
- Ce cauți acolo? - Sosuke, unde e mama ta?
S-a dus la centrul de vârstnici aseară!
Mergem s-o căutăm!
Nu-mi vine să cred că Lisa a întrecut valul.
- Așa e Lisa. - Sosuke, vin cu tine?
Nu pot, sunt ocupat. Am o treabă de făcut.
Căutați în parc. Vârstnicii ar trebui să fie deja acolo.
- Baftă, copile! - O s-o găsiți!
Vom trimite un vas pentru vârstnici după ce lăsăm grupul ăsta.
Baftă, căpitane!
Ponyo, lumânarea e pe terminate.
E-n regulă. Pescarul mi-a mai dat una.
Arș! Încă arde.
Pa!
Ține, Ponyo. O poți face mai mare?
Bine.
Ești bine?
Hm?
- Ponyo. - Hm?
Ponyo!
Bun. De aici pot să merg.
Uite drumul.
Se micșorează!
Ponyo!
Ponyo, trezește-te!
Sosuke.
M-ai speriat.
Să nu te transformi iar în pește.
Mașina mamei! Ponyo, haide! Poate e acolo!
Mamă!
Mami!
Mamă!
Uite-ți barca.
Îți curge apă din ochi.
- Hai s-o găsim pe mama ta. - Bine.
- Ce frumos este. - Ți-ai uitat bastonul.
Se întoarce balena.
Cred că ne vede.
E frumos în partea cealaltă, nu?
- Nu mă mai dor genunchii. - Asta e partea cealaltă?
Unde te crezi, în paradis?
- E ca un vis. - Doamnelor, ne putem aduna, vă rog?
- Venim! - De ce nu alergăm?
Haide!
- Ce frumos e să fugi! - Te întrec!
Am câștigat!
Liniște, vă rog!
A sosit momentul să asistați
la un test sacru al iubirii.
- Ce palpitant! - Sunt prea tineri pentru asta?
- Abia aștept! - Și eu!
Doamnelor, vă rog.
Nu uitați că e un moment important.
Un moment crucial.
Fujimoto, Sosuke sau Ponyo nu vor păți nimic, nu?
- Așa sper. - E și el tată!
Sigur că nu.
Sper că Ponyo va rămâne adormită. Mă scuzați.
Credeți că putem avea încredere în el?
Oare la ce se gândește Lisa?
E cu femeia aceea.
Vorbesc zi și noapte.
Sărmana Lisa. Cred că îi e greu.
Aș vrea să aud ce vorbesc.
S-o întrebăm. Lisa!
Lisa!
Vrem ce e mai bine pentru Sosuke și Ponyo.
- Draga mea! - Lisa!
Oi fi îngrijorată.
Lisa, Sosuke o să fie bine. E puternic.
Așa este!
Are inima bună.
Orice s-ar întâmpla, mă bucur că sunteți toate aici.
Va fi bine.
Ponyo, ne apropiem de-un tunel.
PARCUL MOUNTAIN PEAK
Cred că am mai fost aici.
Ponyo?
Nu-mi place aici.
Nu-mi da drumul la mână.
Îhî...
Ponyo!
Ponyo! Nu muri!
Ponyo!
- Ponyo, trezește-te! - Șt!
Ai grijă să n-o trezești.
Îmi pare bine, Sosuke. Te-am așteptat cu toții.
- Bătrânele, mama ta... - Mama?
Vino cu mine la ele, Sosuke. Cu tot cu Ponyo.
Promit că n-o voi lua pe Ponyo de lângă tine.
Sosuke!
Sosuke, nu-l asculta pe nebun!
I-a păcălit pe toți să meargă cu el.
Toki!
Pe mine nu mă păcălește nimeni!
Nu mai e timp! Trebuie să aleg!
Dacă Luna se mai apropie... N-o vezi?
Lumea e dezechilibrată! Vom fi toți sub apă!
Scuza asta ai născocit-o? Cade Luna?
- Oamenii! - Sosuke, vino cu mine!
Sosuke, ascultă. Ai încredere în mine!
Doar tu poți salva planeta. Fă-o acum!
Ponyo!
Brunhilde, respectă-ți tatăl!
Ponyo!
Sosuke, haide!
Nu sunt eu ăla rău.
Mai repede!
Sari!
Și acum?
- Mamă! - Sosuke...
Ponyo!
Nu trebuie să înoți.
Nu știu de ce suntem aici.
- Deci el e Sosuke. - Bună ziua.
- Sunteți mama lui Ponyo? - Da.
Mi-ai adus fiica în siguranță.
- Șt! - Îți mulțumesc.
Sosuke, Ponyo și-a croit o breșă magică
pentru că vrea să fie om, să devină o fată adevărată.
Are nevoie ca tu s-o accepți și s-o iubești așa cum este.
Știi că Ponyo a fost pește, nu?
Da.
Tu o știi ca om.
- Picătura ta de sânge a făcut asta. - Asta era!
M-am tăiat la deget. Ponyo a lins rana și s-a vindecat.
Deci așa s-a transformat în om.
Ai iubi-o dacă ar ține deopotrivă și de-o lume, și de alta?
Da. O iubesc pe Ponyo, oricum ar fi.
O iubesc ca pește, ca jumătate pește și ca om. O iubesc pe de-a-ntregul.
Ponyo, vino, te rog.
Ponyo, Sosuke a promis să te accepte așa cum ești.
Ca să devii om, trebuie să renunți la magie.
- Poți face asta? - Da.
Sărută bula, copile, când revii pe uscat,
iar Ponyo va deveni fată și va crește ca tine.
Accept, Ponyo.
Mulțumesc mult, mama lui Ponyo.
Echilibrul naturii a fost restabilit.
Ura!
Ce mândră sunt!
Sosuke!
- Succes, Lisa! - Mulțumesc!
Voi avea grijă de ea.
Aici erați! Sunteți bine?
Stați să aduc scaunele cu rotile!
Nu e cazul, Shima-san. Ne place să mergem.
Atâția oameni!
Cred că asta îți aparține.
- Mulțumesc. - Amintește-ți frumos de mine.
Dacă vrei. Îmi permiți?
Ai grijă de Ponyo.
E tatăl tău!
Koichi! Bună!
Aici!
A! Lisa și Sosuke!
Ahoe!
Ponyo, ăsta e vasul tatei!
Ponyo, Ponyo, Ponyo, peștișorul
Care a venit din marea albastră
Ponyo, Ponyo, Ponyo, fata
Cu o burtă mare și rotundă
Pac, pac, hop, hop
Picioarele-s frumoase, uite cum alerg
Prinde, prinde, leagănă, leagănă
Mâinile sunt frumoase, hai să ni le ținem
Când sar coarda cu ea
Și inima îmi tresare
Mestecă, sărută, îmbrățișează
O iubesc
Pe micuța roșie
Ponyo, Ponyo, Ponyo peștișorul
Care a venit din marea albastră
Ponyo, Ponyo, Ponyo, fata
Cu o burtă mare și rotundă
Subtitrarea: Cristian Drăghici